E feltűnő trópusi virág őshazája Argentína és Uruguay, nemzetségnevét mégis egy olasz botanikusról, a 16. században élt Andrea Cesalpino (1519/24-1603) firenzei botanikusról, VIII. Kelemen pápa orvosáról kapta. Egyik faja, az argentin pillangófa, a Caesalpinia gilliesii fajnevét John Gillies (1792-1834) skót tengerészsebészről kapta, aki Chilében és Argentínában gyűjtött növényeket. A hüvelyesek családjába tartozó cserje Délkelet-Mexikótól Peruig és a Karib-térségig őshonos. Ezt a növényt jellemzően száraz trópusi erdőkben, fás füves területeken, tengerpartokon vagy bozótosokban találjuk meg eredeti élőhelyein.
A Caesalpinia nemzetségnek több mint 140 faja van.
Legismertebb fajai a Pompás pillangófa (Caesalpinia pulcherrima), az Argentin pillangófa (Caesalpinia gilliesii) és a Mexikói pillangófa (Caesalpinia mexicana) – hasonló tulajdonságokkal. Számos faj megtalálható a Karib-térségben, Közép-Amerikában, Dél-Amerikában, Madagaszkáron, Dél-Afrikában és Jemenben – Európában a Mediterráneumban érzi jól magát, de már Magyarországon is előfordul dísznövényként a kertekben.
![](/data/articles/115/1150/article-115003/mjh-shikder-MriEvtU9e5c-unsplash_fit_1060x10000.jpg?key=8786186b9b753e19c94dfe8a085fdef3)
Pompás pillangófa (Caesalpinia pulcherrima) – Fotó: Unsplash / Mijh Shikder
Egyes fajok szárán és ágain tüskék vagy tüskék vannak.
Éghaljati zónákhoz adaptálódva képes lombhullató vagy évelő életmódot folytatni.
Jellemzően a nyári hónapokban virágzik, de a trópusokon egész évben virágozhat. A zöld levelek páfrányszerűek és kétágúak, páros fellevelekkel. A virágok fürtöket alkotnak a szárak végén vagy oldalsó oldalán, és különböző színűek, többek között sárga, narancssárga, piros vagy sárga szirmúak, piros porzókkal. A termések a virágzás után jelennek meg, és hüvelyekből állnak – amikor megérnek, a hüvelyek szétnyílnak, és apró magokat szórnak szét.
![](/data/articles/115/1150/article-115003/argentin_pillangofa_2_fit_1060x10000.jpg?key=070e652995b4dc3e09e4ffd1866fe062)
Argentin pillangófa (Caesalpinia gilliesii) – Fotó: Gáspár Kinga
A Caesalpinia pulcherrima vagy Pompás pillangófa a trópusokon és szubtrópusokon kerti dísznövényként terjedt el, a karibi Barbados szigetének nemzeti virága. A faj érett magjai csersavakat tartalmaznak, és lenyelve mérgezők, ezért kertbe telepítve nagy odafigyelést igényel, hogy se a házi kedvencek, se a gyerekek ne nyeljék le magjait.
Virágai a trópusokon vonzzák a pillangókat és a kolibriket.
Ez a nemzetség a teljes napfényt és a jó vízelvezetésű talajt kedveli, de érés után némi szárazságot is elvisel. A vegetációs időszak alatt akkor teljesít a legjobban, ha mélyen, de ritkán öntözik. Alakjának megőrzése érdekében metszést igényel, amit pompás, terebélyes bokrosodással hálál meg.
![](/data/articles/115/1150/article-115003/Merian-grafic-senkenberg_hg_fit_1060x10000.jpg?key=78003268adff2eeb86a0753af76d9ad3)
Maria Sibylla Merian illusztrációja a pávavirágról (Caesalpinia pulcherrima) és egy lepkéről lárvaként, bábként és kifejlett állapotban – Fotó: Wikipedia
Maria Sibylla Merian (1647-1717) 17. századi német entomológus, természettudós és tudományos illusztrátor a holland Suriname gyarmaton (Dél-Amerika) találkozott ezzel a növénnyel, amikor az őslakosok körében a növények elnevezéseit és felhasználási módjaikat kutatta. 1705-ben megjelent Metamorphosis insectorum Surinamensium című művében feljegyezte, hogy az afrikai rabszolgák és az indián őslakosok a pávavirágot abortuszt előidéző „gyógyszerként” használták a hagyományos gyógyászatban. Ezt írta:
„Az indiánok, akikkel holland gazdáik nem bánnak jól, a magokat használják gyermekeik elvetetésére, hogy gyermekeik ne váljanak olyan rabszolgákká, mint ők.
A guineai és angolai fekete rabszolgák követelték, hogy jól bánjanak velük, azzal fenyegetőzve, hogy megtagadják a gyermekvállalást. Sőt, néha öngyilkosok lesznek, mert olyan rosszul bánnak velük, és mert abban hisznek, hogy újjászületnek, és szabadon, a saját földjükön élhetnek majd. Ezt ők maguk mondták nekem.”
A Caesalpinia pulcherrima leveleit, virágát, kérgét és magjait az amerikai indiánok is használták a hagyományos gyógyászatban abortusz előidézésére és öngyilkosságra a rabszolgasorból való menekülésként.
![](/data/articles/115/1150/article-115003/argentin_pillangofa_6_fit_1060x10000.jpg?key=b538c332eb513dab702b77a03219c8f5)
Argentin pillangófa (Caesalpinia gilliesii) – Fotó: Gáspár Kinga
Rokona, az Argentin pillangófa, a Caesalpinia gilliesii, amelyet bíborszínű fonálvirágnak és tévesen paradicsommadár-cserjének is neveznek, önálló faj, amely sárga virágú, felálló fürtöket hordoz, meghosszabbított piros porzókkal.
Ugyanebbe a nemzetségbe tartozik a Mexikói pillangófa (Caesalpinia mexicana) is, melynek citromsárga virágai fajtársaihoz hasonlóan igen látványosak.
![](/data/articles/115/1150/article-115003/Caesalpinia_mexicana_3c_fit_1060x10000.jpg?key=d5f05298c961e92ea57c7bd6db00880f)
Mexikói pillangófa (Caesalpinia mexicana) – Fotó: Wikipedia
Dísznövényként valóban kertünk csodája lehet, de nagyon vigyázzunk, hogy magját biztonságosan tároljuk, hogy ne okozhasson kárt se állatban, se emberben!
Nyitókép: Pixabay / Sujith Ta
Ajánljuk még: